Naturalesa i organització de les actituds
![](http://materials.cv.uoc.edu/daisy/Materials/PID_00238660/html5/img/logo_UOC_color.jpg)
Índex
- Introducció
- Objectius
- 1.Naturalesa de les actituds
- 1.1.Concepte
- 1.1.1.Breu història
- 1.1.2.Components de les actituds
- 1.1.3.Diferències respecte d'altres constructes
- 1.1.4.Organització de les actituds
- 1.2.Formació de les actituds
- 1.2.1.Experiència directa
- 1.2.2.Factors d'aprenentatge
- 1.2.3.Agents socialitzadors
- 1.3.Funcions de les actituds
- 1.3.1.Funcions motivacionals
- 1.3.2.Funcions cognitives
- 1.4.Actitud i comportament
- 1.1.Concepte
- 2.Canvi d'actituds
- 3.Cap a una comprensió social de les actituds
- Activitats
- Glossari
- Bibliografia
Introducció
Objectius
-
Entendre la naturalesa i característiques de les actituds.
-
Veure la diferència entre visions individualistes i psicologitzants d'actitud, i visions més socials, i reflexionar sobre els efectes i conseqüències socials de cadascuna d'aquestes concepcions.
-
Comprendre els mecanismes de gènesi i les funcions de les actituds, i identificar els processos fonamentals del canvi d'actituds; quines són les principals variables que hi influeixen, i les principals dificultats per a aconseguir una predicció de la conducta a partir de les actituds.
-
Entendre el component ideològic que les actituds comporten, i les possibilitats de control social.
-
Concebre el llenguatge com a procés constructor, lligat a valors socials.
1.Naturalesa de les actituds
1.1.Concepte
1.1.1.Breu història
Definició"les actituds són el procés de consciència individual que determina l'activitat possible o real de l'individu en el món social".
Thomas i Znaniecki (1918)
Definició"la suma de les inclinacions sentiments, prejudicis, biaixos, idees preconcebudes, pors amenaces i conviccions sobre un determinat afer". Thurstone (1929)
Definició"un estat mental i neurològic de predisposició, mitjançant l'experiència, que exerceix una influència directiva o dinàmica en la resposta dels individus a tots els objectes i situacions amb els quals es relaciona."
Allport (1935)
Definició"una forma de veure alguna cosa amb grat o desgrat."
Newcomb (1959)
Definició"predisposicions a respondre a algun tipus d'estímul amb certes classes de resposta." Rosenberg i Hovland (1960)
Definició"sentiment general, permanentment positiu, o negatiu, cap alguna persona, objecte o problema."
Petty i Cacioppo (1981)
Definició"categorització d'un objecte-estímul al llarg d'una dimensió avaluativa, basada o generada a partir de tres tipus d'informació: 1) cognitiva, 2) informació afectiva/emocional, i/o 3) informació sobre les conductes passades o la intenció conductual."
Zanna i Rempel (1988)
1.1.2.Components de les actituds
![4/m4_fig01.gif](http://materials.cv.uoc.edu/daisy/Materials/PID_00238660/html5/img/m4_fig01.gif)
1.1.3.Diferències respecte d'altres constructes
El concepte de representació socialCreat per Moscovici arran dels treballs d'Émile Durkheim sobre representacions col·lectives, aquest concepte és entès com "un conjunt de conceptes, afirmacions i explicacions originades en la vida quotidiana en el curs de les nostres comunicacions interindividuals. Són equivalents en la nostra societat als mites i als sistemes de valors de les societats tradicionals; es pot, fins i tot, dir que són la versió contemporània del sentit comú" Moscovici (1981, p. 181).
1.1.4.Organització de les actituds
Totalment d'acord
D'acord
Neutre
En desacord
Totalment en desacord
1.2.Formació de les actituds
1.2.1.Experiència directa
1.2.2.Factors d'aprenentatge
1.2.3.Agents socialitzadors
1.3.Funcions de les actituds
1.3.1.Funcions motivacionals
En paraules de Katz:"l'enfocament funcional és un intent d'entendre les raons per les quals la gent té les actituds que té. No obstant això, les raons es troben en l'àmbit de motivacions psicològiques i no d'esdeveniments i circumstàncies externs" (Katz, p. 267).
1.3.2.Funcions cognitives
1.4.Actitud i comportament
1.4.1.Alguns problemes amb les prediccions
1.4.2.Divergències en nivell d'especificitat entre mesura i predicció
![4/m4_fig02.gif](http://materials.cv.uoc.edu/daisy/Materials/PID_00238660/html5/img/m4_fig02.gif)
1.4.3.Canvi conceptual
2.Canvi d'actituds
2.1.Teories conductistes i els estudis sobre la comunicació persuasiva
2.2.Teories funcionals
2.3.Teories de la consistència
![4/m4_fig03.gif](http://materials.cv.uoc.edu/daisy/Materials/PID_00238660/html5/img/m4_fig03.gif)
2.3.1.La teoria de la dissonància cognitiva
2.3.2.Alternatives a la teoria de la dissonància cognitiva
2.4.Resistència a la persuasió
2.5.Rellegint el canvi: l'èmfasi en el control social
3.Cap a una comprensió social de les actituds
"No obstant això, cal remarcar que el context social no introdueix res qualitativament diferent en els processos d'activació i reducció de la dissonància." (Festinger, 1957, p. 286)
"aquest tipus d'actituds no s'adquireixen en el buit social. La seva adquisició està en funció de la relació d'un mateix amb altres grups, de manera positiva o negativa"
Newcomb, 1958, p. 312
3.1.Les actituds des d'una perspectiva discursiva
3.1.1.Aproximació al concepte de discurs
3.1.2.Llenguatge i valors: el paper constructor del llenguatge
3.1.3.Context i variabilitat
3.1.4.I la consistència?
N: Si?
E: Però, estimada, segur que tot anirà bé, n'estic segura.
N: Oh, estic segura que tot anirà bé,
E: Ehe...
N: Oh:: haver anat. Pensava que potser podríem
E: M'agradaria d'anar a buscar algunes sabatilles senzilletes, però uhm...,
Activitats
Glossari
- agència
- Capacitat de les persones d'actuar, intervenir o influenciar sobre objectes socials, si entenem per objectes socials qualsevol element simbòlic amb significat. La noció d'agència sovint s'oposa a la d'estructura, per a rebutjar una noció de persona com a determinada i condicionada per factors socials, i entendre com les persones poden influenciar també les estructures socials.
- comunicació persuasiva
- Comunicació que presenta i defensa una posició amb arguments i que busca el convenciment dels interlocutors.
- constructe teòric
- Variable intermediària o estructura hipotètica que s'infereix a partir de conductes observables. És a dir, no es refereix a cap entitat que pugui ser observada directament.
- discurs
- Conjunt de pràctiques lingüístiques que mantenen, promouen i regulen relacions socials. Pràctiques socials que construeixen un objecte des d'una posició ideològica determinada, vinculada a sistemes de valors i grups socials. Un discurs no és només text, sinó que comporta tot un ventall d'actes de significació i comunicació. En aquest sentit, el discurs no és propietat d'un subjecte concret, sinó de les produccions col·lectives.
- dissonància cognitiva
- Sensació de malestar que experimenta la persona en adonar-se que manté dues cognicions contradictòries.
- grup de referència
- Grup al qual l'individu es vincula personalment com a membre actual, o al qual aspira a vincular-se psicològicament; o dit en altres termes, aquell amb el qual s'identifica o desitja d'identificar-se.
- ideologia
- Manera de veure i donar sentit al món relacionada amb les posicions que una persona pot ocupar respecte a diversos grups de referència. És un concepte, per tant, lligat a les relacions intergrupals i a les desigualtats de poder entre els grups. Es tracta d'una noció oberta i polisèmica, que permet un cert grau d'elaboració per part de la persona. Així, doncs, s'allunya de la noció d'ideologia com a falsa consciència, i de la noció de persona que està completament determinada per l'estructura social.
- pràctiques de subjecció i control
- Pràctiques socials que constitueixen la persona de manera que la subjecten a determinades relacions de poder, i redueixen les seves possibilitats de ser i actuar –coartar la seva llibertat i augmentar les possibilitats del seu control per part de grups dominants.
- reactància
- Malestar que experimenta una persona davant de l'amenaça de pèrdua de llibertat que la porta a adoptar una posició contrària a l'amenaça –independentment de quina hauria estat l'elecció de la persona en absència de l'amenaça.
- representació social
- Manera compartida de comprensió del món, originada en el curs de les nostres comunicacions interindividuals, a la vegada que les condiciona. Les representacions configuren el sentit comú, i la seva funció principal és la de permetre una interpretació de la societat.
- valors
- Creences o afirmacions del món estructurades de forma complexa i relativament duradora que impliquen una posició ètica. Mentre que des d'una perspectiva més tradicional, els valors han estat vistos com a individuals, des de perspectives més socials els valors són considerats com a compartits per un grup o societat, i lligats al canvi social.