El tancament de l'alteritat (s. XVII-XVIII)
![](/daisy/Materials/img/uoc_masterbrand.png)
Índex
Introducció
Objectius
-
Donar una visió global del procés històric en el qual es desenvolupen els espais de tancament durant els segles xvii-xviii.
-
Indicar els elements de continuïtat i discontinuïtat envers les institucions de repressió heretades de l'edat mitjana.
-
Oferir elements de reflexió sobre l'extensió progressiva en la societat de l'època de formes noves de reclusió centrades en l'obligació de treballar.
-
Analitzar el model "panòptic" com a fórmula principal, per la seva capacitat de generalització i transferència, del funcionament de base d'una societat cada vegada més plena de mecanismes de control.
-
Donar les claus per a indagar, en el sistema de tractament de la pobresa, els tipus de desviació que permeten justificar els espais de tancament i les seves finalitats.
-
Apuntar com funciona l'estratègia de moralització social en espais construïts artificialment com a espais neutres i desactivadors de conflictes.
1.La reclusió durant l'antic règim
1.1.Els espais de reclusió
1.2.El gran internament
2.L'obligació de treballar
2.1.Reclusió i treball
2.2.La secularització dels espais de tancament
2.3.Treball i terapèutica moral
3.Regeneració i adaptació social
3.1.La colònia agrícola
3.2.La ciutat fàbrica
4.El panòptic de Bentham
Resum
Activitats
Glossari
- casa de correcció f
- Les lleis que fan referència al "càstig dels rodamons i a l'auxili dels pobres" prescriuen la construcció d'aquests establiments amb l'obligació d'instal·lar tallers o centres de manufactures que ajudi a mantenir-les i asseguri el treball als interns.
- disciplina f
- Modalitat de control que implica una coerció ininterrompuda, constant, que vetlla pels processos de l'activitat més que pel resultat i s'exerceix segons una codificació que reticula amb la major aproximació possible el temps, l'espai i els moviments. Tots els mètodes que permeten controlar minuciosament les operacions del cos i garanteixen la docilitat i la utilitat dels individus s'anomenen disciplines.
- hospital general m
- Es tracta d'una reorganització per la qual s'unifiquen administrativament diverses institucions ja existents al segle xvii, entre les quals hi ha, per exemple, la Salpêtrière i Bicêtre a París, que a partir d'aquest moment seran destinades a rebre, allotjar i alimentar els pobres, ja s'hi presentin per voluntat pròpia o hi siguin enviats per l'autoritat judicial.
- institucions totalitàries f pl
- Es tracta d'institucions en què predomina la pobresa i la invalidació dels individus atrapats en una dinàmica de dependència absoluta en termes de supervivència i una passivitat total en termes de productivitat. Són espais on s'acumulen uns individus exempts de qualsevol variable productiva i que necessiten una vigilància molt costosa.
- laboratori social m
- Tècnica de vigilància que pot utilitzar-se com a dispositiu de fer experiències, de modificar el comportament, de canalitzar la conducta de les persones, que fa possible l'experimentació sobre els homes analitzant amb tota seguretat les transformacions que poden experimentar.
- moralització i tractament moral sust
- Les lleis que fan referència al "càstig dels rodamons i a l'auxili dels pobres" prescriuen la construcció d'aquests establiments amb l'obligació d'instal·lar tallers o centres de manufactures que ajudi a mantenir-les i asseguri el treball als interns.
- panòptic m
- Figura arquitectònica ideada per J. Bentham a finals dels segle xviii per a reformar les presons. El funcionament del Panòptic reposa essencialment sobre la distribució de la visibilitat en l'espai. El Panòptic és una màquina de dissociar el sistema binari "veure / ser vist".
- presó f
- La presó com a institució de tancament no respon als objectius del càstig previstos pels reformadors del segle xviii. No obstant això, és la que colonitzarà les formes de la penalitat al segle xix. La presó constitueix una manera de traduir en l'arquitectura la intel·ligència de la disciplina.
- repressió de la pobresa f
- Sota l'antic règim la imatge de la indolència, el vagareig i la mendicitat és rebutjada per mitjà d'un fonament religiós: la reclusió i l'obligació de treballar té sentit en el marc d'una condemna religiosa, moral i política de l'ociositat.
- societat disciplinària f
- La societat disciplinària funciona com la frontissa d'articulació de diferents dispositius disciplinaris. D'una banda, la família assegura la inserció de l'individu en els diferents dispositius disciplinaris (escola, treball, exèrcit) i, addicionalment, assegura el pas d'un dispositiu a un altre (de l'escola a la feina).
- ciutat fàbrica f
- En els inicis del capitalisme s'hauria adoptat un cicle panòptic en què els primers empresaris imposarien a les fàbriques disciplines i formes de control basades en la vigilància total del procés de treball. Aquesta disciplina hauria estat importada a altres àmbits de sociabilitat tals com la família, les casernes militars o les presons.
- visibilitat f
- La relació entre arquitectura i poder, la manera com l'organització de l'espai distribueix el moviment de la mirada, és el que determina la visibilitat. Així, la vigilància té uns efectes permanents, encara que s'exerceixi de manera discontínua. Per mitjà d'aquest mecanisme, que fa visible el poder però què és inverificable, el poder s'automatitza i, al mateix temps, es desindividualitza.
Bibliografia
Annex
-
Edicte de l'any 1656 firmat pel rei de França i llegit pels carrers de París.
-
Introducció a El Panòptic de Jeremy Bentham, 1791.
-
A. Audiganne (1860). Les populations ouvrièrs et les industries de la France (Vol. II). París.